![](https://images.delfi.lv/media-api-image-cropper/v1/7c340980-6062-11ed-860c-994b84868108.jpg?w=576&h=313)
Viens no pagājušā gada satraucošākajiem notikumiem, kuriem sekoja līdzi arī portāls MansDraugs.lv, bija Mārupes Jorkšīras terjeri, kuri savairojušies un dzīvojuši neapskaužamos apstākļos. Pārtikas un veterinārais dienests 41 Jorkšīras terjeru konfiscēja no kādas privātmājas Mārupē un nogādāja dzīvnieku patversmē "Mežavairogi". Daži no mīluļiem diemžēl neizdzīvoja, turklāt veselības problēmu dēļ mīluļus nācās iemidzināt. Taču izdzīvojušie suņi, lai arī ar veselības un uzvedības problēmām, nogādāti trīs patversmēs. Kā viņiem tajās veicās un, vai visi Mārupē izglābtie Jorkšīras terjeri atraduši jaunas mājas?
Mājas atraduši visi
Kā stāsta dzīvnieku patversmes "Mežavairogi" vadītāja Danuta Priede, visi septiņi patversmē palikušie suņi uz jaunajām mājām devušies uzreiz pēc tam, kad patversme tos bija tiesīga nodot jaunajiem saimniekiem. Tas noticis jau decembra vidū. Līdz tam, aptuveni divus mēnešus, mazie terjeri uzturējušies patversmē.
Savukārt dzīvnieku patversmes "Labās mājas" administratore Lolita Roze stāsta, ka kāds no Mārupes suņiem adoptēts vēl janvāra vidū, taču nu mājas atraduši visi 15 Jorkšīras terjeri.
Ar potenciālajiem saimniekiem kontakts uzturēts vēl pirms mīluļu adoptēšanas, jo viņi braukuši uz patversmi un iepazinušies ar Jorkšīras terjeriem. Arī patversme rūpīgi izvēlējusies tos cilvēkus, kuriem četrkājainos draugus uzticēt. Turklāt patversmes darbinieki arī skaidrojuši par veselības problēmām, kādas Jorkšīras terjeriem bijušas līdz tam un kādas suņus var sagaidīt nākotnē. "Katram sunim līdzi devām veselības karti ar visām analīzēm un izmeklējumiem," stāsta Priede. Tāpat cilvēki izrādījuši apņemšanos rūpēties par suņukiem, pat ja dzīvnieciņu veselības problēmas būs jāārstē ilgstoši, kā tas ir ausu ērces gadījumā, ar kuru slimoja izglābtie terjeri.
![](https://images.delfi.lv/media-api-image-cropper/v1/7c584ba0-6068-11ed-9bff-a35492d3c971.jpg?w=876)
Zina, kā suņiem veicas jaunajās mājās
Vai patversmju darbinieki ir informēti par to, kā suņiem veicas tagad? Patversmes "Mežavairogi" vadītāja stāsta: "Mēs neuzspiežam, bet cilvēki tāpat atsūta kādu fotogrāfiju vai e-pasta vēstuli, lai pastāstītu, kā sunim iet. Sekojam līdzi arī Facebook."
Raksturojot saimniekus, kuru mājās nu dzīvo kāds no Mārupē izglābtajiem Jorkšīras terjeriem, vadītāja Priede stāsta, ka pārsvarā tie ir cilvēki, kuriem vai nu mājās jau ir šīs šķirnes pārstāvis, vai arī kādreiz ir bijis. Tāpēc patversmes darbinieki ir pārliecināti, ka cilvēki zina, kā suņi jākopj.
Runājot par laimīgajiem stāstiem, Roze min, ka viens no terjeriem ir devies uz mājām ārpus Latvijas, savukārt cits sunītis saimniekus ieguvis gluži vai nejauši. Administratore atceras gadījumu, kad brīvprātīgie nākuši no pastaigas ar Jorkšīras terjeru un tajā brīdī patversmē bija ieradusies kāda ģimene, kas gribējusi adoptēt kaķīti. Ģimene sākotnēji esot brīnījusies, ka šķirnes sunītis pieejams adopcijai, jo, kā Roze stāsta, "domāja, ka tas ir mūsējais". Viņi nespējuši tam noticēt, taču galu galā izšķīrušies par labu šim četrkājainajam draugam. "Tā nu viņi aizbrauca mājās nevis ar kaķīti, bet ar Jorkšīras terjeru," priecājas administratore.
![](https://images.delfi.lv/media-api-image-cropper/v1/7ca7f240-6068-11ed-a499-fbee9d92fab0.jpg?w=876)
Sterilizēta? Tad nav vajadzīga
Jautātas, vai par tieši šiem Jorkšīras terjeriem bijusi liela cilvēku interese, patversmju darbinieces atbild apstiprinoši. Vadītāja Priede skaidro, ka jautājumi par šķirnes dzīvniekiem patversmē bijuši vienmēr, bet saistībā ar Mārupes suņiem pēdējie zvani saņemti janvārī. Savukārt administratore Roze stāsta, ka patversme sunīšus nav afišējusi, "lai neparalizētu patversmes darbu". Ja nākuši kādi interesenti, kuri vēlējušies maza auguma suņus, viņiem piedāvāti Jorkšīras terjeri, un attieksme bijusi dažāda – vieni neesot gribējuši šīs šķirnes suņus, taču citi bijuši priecīgi un pārsteigti, ka mīluļi pieejami patversmē.
Lielākā interese par suņiem bijusi tūlīt pēc saceltās ažiotāžas, taču patversmes vēl aptuveni divus mēnešus nevarēja suņus dot jauniem saimniekiem. Pa to laiku arī interese noplakusi. Varbūt aizmirsuši, varbūt pārdomājuši… Patversmju pārstāves gan ir vienisprātis – emociju iespaidā suņus nedod adopcijai. "Mums vienmēr bijis tāds uzstādījums," tā Roze. Arī Ģēģere stāsta, ka sākotnēji cilvēki gribējuši suņus glābt, taču iepriekšminēto faktoru ietekmē šī vēlme ar laiku pazudusi.
Taču visu trīs patversmju pārstāves ir pārliecinātas – Mārupē izglābtie Jorkšīras terjeri ir labās mājās un pie gādīgiem saimniekiem.